Antiikin+Rooma


 * ANTIIKIN ROOMAN KIRJALLISUUS**

Roomalaiset ihailivat kreikkalaista kulttuuria. He omaksuivat Kreikan kirjallisuudenlajit, tosin muokaten niitä omiin tarpeisiinsa. Koska latina säilyi länsimaisen sivistyksen kielenä myös Rooman valtakunnan romahtamisen jälkeen, lähes kaikki kirjallisuus laadittiin latinaksi. Esimerkiksi Homeroksen //Odysseia// käännettiin latinak si jo 200-luvulla eKr. Tämän latinannoksen voidaan katsoa aloittaneen Rooman kirjallisuuden.


 * JAOTTELU**

Antiikin Rooman kirjallisuus voidaan jakaa erilaisiin kehitysvaiheisiin.

Latinankielisen kirjallisuuden alun merkittäviin henkilöihin kuuluivat runoilijat Naevius (loi ensimmäisen roomalaisen eepoksen saturnista mittaa käyttäen) ja Ennius (siirtyi eepoksessaan //Annales// kreikkalaisperäiseen heksametriin). Runouden ohella myös näytelmäkirjallisuus kehittyi varhain. Kuuluisimmat näytelmäkirjailijat olivat Plautus ja Terentius.
 * Esiklassinen kausi (240– 80 eaa.)**


 * Klassinen kausi (80 eaa. – 14 jaa.)**

Latinankielisen kirjallisuuden kehitys alkoi kiihtyä pikku hiljaa. Teoksien kirjallisuudenlajit monipuolistuivat ja kirjakieli hioutui. Tätä historian vaihetta kutsutaan myös ”kultaiseksi” kaudeksi, sillä kirjallisuuden tason katsotaan nousseen paljon. Kausi jaotellaan usein toisaalta tasavallan loppuaikaan (80-30 eaa.), toisaalta Augustuksen aikaan (30 eaa. – 14 jaa.)


 * Jälkiklassinen kausi ( 14-120)**

Kautta kutsutaan myös ”hopeiseksi” ajaksi. Tyylissä tapahtui huomattava murros; tasapainon sijaan ihanteeksi nousivat vaihtelu, kontrastit ja iskevyys. Erityisen kiinnostavaa on romaanikirjallisuuden kehitys; Petronius loi //Satyriconin//, antiikin luultavasti tunnteuimman romaanin. Hopea-aika tuotti runouden alalla kaksi huomattavaa satiirikkoa; Matrialis, joka kirjoitti satiirisia epigrammeja enimmäkseen arkipäiväisistä asioista, sekä Juvenalis, joka loi katkeransävyistä yhteiskuntakritiikkiä.


 * Myöhempi keisarikausi (120-500)**

Vähitellen kirjallisuuden arvostus laski. Antiikki oli lopuillaan ja kulttuuriin tuli yhä enemmän keskiaikaisia vaikutteita. Edistystä tapahtui kuitenkin latinan kielessä, joka muuttui vähitellen yksinkertaisemmaksi ja kansantajuisemmaksi. Kristinusko levisi myös Roomaan ja sen vuoksi kristillinen kirjallisuus alkoi yleistyä. 200-luvulla Rooman valtakuntaa kohtasivat monenlaiset kriisit kuten sodat ja talouden epätasapaino. Tämä tukahdutti kirjallisuuden elpymistä. 300-luvulla tilanne kuitenkin parani ja luotiin paljon kokoomateoksia ja klassikkotekstien kommentaareja. Tunnetuimpia kirjailijoita tuolta ajalta on kirkkoisä Augustinus.




 * ANTIIKIN ROOMAN MERKITTÄVIMMÄT KIRJAILIJAT**

Catullus oli yksi ensimmäisistä Rooman lyyrikoista. Hänen runonsa kertoivat pääasiassa rakkaudesta ja tunteista, joiden innoittajana oli hänen mielitettynsä, Lesbia.
 * Catullus (n. 84­-54 eKr.)**

Vergilius tunnetaan Rooman kansallisrunoilijana. Merkittävin hänen teoksistaan on //Aeneis//, joka on runokokoelma taisteluista ja sankaruudesta. Toinen hänen työnsä on runoteos //Georgica//, joka antaa neuvoja maanviljelijöille ja ylistää maaseutua.
 * Vergilius (70-19 eKr.)**

Horatius oli yksi merkittävimmistä latinaksi kirjoittaneista runoilijoista. Parhaiten Horatiukselta tunnetaan hänen yhä eläviä runosäkeitään kuten ”//carpe diem//” (Tartu hetkeen).
 * Horatius (65-8 eKr.)**

Tunnetuimpia teoksia //Rakastamisen taito// ja //Muodonmuutoksia.// Jälkimmäistä pidetään Ovidiuksen pääteoksena. Ovidius eli varsin vaiherikkaan elämän ja oli mm. kolme kertaa naimisissa. Hän joutui maanpakoon ja teki siellä itsemurhan.
 * Ovidius (43 eKr. - 17/18 jKr.**

Petronius samaistetaan usein keisari Neron makutuomariksi ja hoviherraksi. Hänen tunnetuin teoksensa on //Trimalkian pidot//, jonka tarkoituksena oli pilkata tuon aikaista viihdekirjallisuutta. Petroniuksen kerrotaan viettäneen päivänsä nukkuen ja yönsä huvitellen ja töitä tehden.
 * Petronius (n. 20-66 jKr.)**[[image:http://erinevadsignaalid.net/wp-content/uploads/2010/11/Gaius-Petronius.jpg width="159" height="202" align="right" caption="Petronius"]]


 * MUIDEN TAITEIDEN ASEMA JA PÄÄPIIRTEET**


 * Arkkitehtuuri**

Antiikin Rooman arkkitehtuuriin tuli rakennusaineeksi betoni, jonka avulla pystyttiin rakentamaan entistä isompia ja kestävämpiä rakennuksia. Holvaus syrjäytti kreikkalaiset pilarirakennukset. Tunnetuimpia antiikin Rooman rakennuksia ovat mm. Colosseum, Pantheon ja Forum Romanum –aukio.




 * Maalaustaide**[[image:http://www.lyseo.edu.ouka.fi/kuvataide/albums/album01/042_G.png width="212" height="244" align="right" caption="Leipuri ja hänen vaimonsa -teos"]]

Antiikin Roomalaiset kuvasivat teoksissaan paikkoija,historiallisia tapahtumia ja kasvoja. Heitä kiinnosti tila ja he tekivät myös illusionistisa maalauksia, joissa aiheet tehtiin ihmissiilmää harhauttaviksi.

Antiikin roomalaiset kuvasivat maalauksissaan paikkoja, kasvoja ja historiallisia tapahtumia. Roomalaisia kiinnosti tila, joka liittyi heidän käsitykseensä yhteisyydestä ja yhteisöllisyyestä. Huoneiden seinäpinnat jäsenneltiin avaruutta luovilla arkkitehtonisilla palkistoilla ja katetuilla pylväskäytävillä. Roomalaiset tekivät myös illusionistisia maalauksia, joissa aiheet kuvattiin ihmissilmää harhauttaviksi. Muotokuvataiteen tunnetuimpiin säilyneisiin töihin kuuluu puolestaan seinämaalaus //Leipuri ja hänen vaimonsa//. Maalaukseen on kuvattu nuoripari, joiden katseesta heijastuu yksinäisyys.

Maalaustaiteessa ja kuvanveistossa jäljiteltiin surutta kreikkalaista tyyliä.


 * LÄHTEET**

[] [] [] [] [] [] []